Kriget hade i stort sett slutat på ett ögonblick.
Lucian, lykanernas fruktade och hänsynslöse ledare hade dödats.
Lykanerna skingrades för vinden under en vedergällningens afton.
Vår seger tycktes inom räckhåll.
Vampyrernas födslorätt.
Nästan 600 år har gått sen dess.
Men den gamla blodfejden följde inte Lucian i graven.
Även om lykanerna var färre så hade kriget blivit farligare.
För månen styrde inte längre.
Äldre, mäktigare lykaner kunde förvandlas när de ville.
Vapnen var nya, men vår order den samma:
Hitta och döda dem-en efter en.
Ett mycket lyckat fälttåg.
Kanske för lyckat.
För såna som jag, en dödsbringare, betydde det slutet på en era.
Som det förra seklets vapen skulle vi också bli förlegade.
Synd-för jag älskade det.
Blodsugare!
Ingen fara. Du klarar dig.
Ni uppför er som en skock galna hundar!
Och det, mina herrar, går absolut inte för sig.
Inte om ni vill besegra vampyrerna på deras hemmaplan.
Inte om ni vill överleva.
Pierce! Taylor! Klä på er, är ni snälla.
Vi har ett stort problem.
Jag måste testa det. Det är en bestrålad vätska av nåt slag.
- Ultraviolett ammunition. - Dagsljus som vapen.
Ska jag tro på att ett djur hittade på en kula som dödar vampyrer?
Nej, det är stulet från militären. Nån slags avancerad spårljuspatron.
Skit samma var de fick dem ifrån. Rigel är död och Nathaniel är borta.
- Skicka ner alla dödsbringare dit. - Inte för ett slumpartat intrång.
Väckandet är om några dar och det jäser redan i vårt hus.
Slumpartat? De sköt på oss inför allt folk.
- Att döma av allt väsen i tunneln... - Du sa att du inte såg nåt.
Jag vet vad jag hörde.
Det kan finnas dussintals lykaner, kanske flera hundra.
Vi har jagat och dödat dem tills de var i stort sett utrotade.
Kraven har rätt. De har inte haft en så stor lya på flera sekel.
- Inte sen Lucians tid. - Men det är bäst vi kollar det.
Dina män får skärpa säkerheten.
- Soren får leda sökpatrullen. - Nej, jag vill leda den.
Absolut inte. Soren sköter det.
Flera hundra? Verkligen?
Viktor hade trott mig.
Jag hade aldrig behandlat dig så.
Gå nu och se till att hon är klädd och klar när gästerna kommer.
- Det är slöseri med tid. - Vad?
Viktor hade inte velat se dig frysa av att glo på hans grav i timmar.
Nej, han hade haft dödsbringare ute nu för att jaga i hela stan.
Kraven... Jag kommer aldrig förstå varför Viktor gav honom befälet.
Han är byråkrat, inte krigare.
- Vi måste göra dig klar. - Till vad?
Festen. Amelias sändebud kommer när som helst.
Ja. Du måste absolut ha den här. Den är som gjord för det.
De jagade dig.
Han är snygg.
- För att vara människa. - Vem är snygg?
- Jag ville ha dig vid min sida. - Ta Erika. Hon längtar efter det.
Du tar krigarköret på för stort allvar.
Du kan inte göra det gjorda ogjort hur många du än dödar.
Och...
Vad tjänar det till att vara odödlig om du missunnar dig alla enkla nöjen?
Ser du den här människan?
- Vad är det med honom? - Jag tror att lykanerna...
Jäklar!
Sätt på nåt tjusigt och det fort.
Kraven, jag menar allvar. Jag tror att de skuggade honom.
Varför skulle lykaner jaga en människa de inte ska äta?
- Några framsteg? - Låt oss se efter.
Negativt.
Ska du hem?
Ja, Nicholas gav mig ledigt.
Jo...
Han sa att du skötte operationen bra.
Ta det lugnt.
Vi blev överfallna. Tre dödsbringare.
- Och kandidaten? - Vi tappade bort honom.
Tappade bort?
- Se vilken röra! - Silverkulor, höghaltiga.
Hindrade honom från att förvandlas.
Inte lönt att gräva ut resten.
Silvret har trängt in i hans organ. Han är omöjlig att få liv i så här.
Vi tar ut dem.
Slappna av.
Vampyrerna fattade väl inte att ni följde efter en människa...
- Eller hur, Raze? - Nej.
Jag tror inte det.
- Tror inte eller vet inte? - Jag är inte säker.
Negativt.
Jag måste få titta på Michael.
Måste jag göra allt själv?
Våra ädla hus må vara åtskilda av ett stort hav-
- men vi är lika engagerade i att rädda blodslinjerna.
Och när Amelia kommer för att väcka Marcus om bara två dar...
...ska vi återigen förenas i ett enda hus!
Vi vill tacka våra värdar för deras stora gästfrihet.
LÄGENHET 510
Han kommer, gör sitt jobb och sticker sen hem.
Mer än så kan jag nog inte säga. Vi kandidater jobbar dygnet runt.
- Vet du var vi kan hitta honom? - Nej.
Ni kan söka honom där hemma eller vänta tills han kommer hit.
Han har väl inte råkat illa ut på nåt sätt?
Michael här. Jag är inte hemma. Säg nåt.
Det är Adam. Polisen letar efter dig.
De tror att du var inblandad i ett skottdrama.
Jag sa att det var omöjligt, men de letar efter dig. Just nu.
Varför jagar de dig?
Hej, Michael.
Vad fan händer?!
Stanna.
- Stanna! - Lägg av!
Du har förlorat mycket blod.
Om du inte stannar dör vi båda två.
- Jag skojar inte. - Inte jag heller! Jag klarar mig.
En andra flykt? Lmponerande.
- Raze överdrev kanske inte. - Raze kom inte tillbaka med den här.
Om Michael är Bäraren kan vampyrerna...
Lugn, gamle vän. Jag har smakat hans kött.
Bara två dar till fullmåne.
Snart blir han lykan. Snart kommer han och söker oss.
Det är synd att vi inte har mer.
Positivt.
Ligg stilla. Din skalle fick en rejäl smäll.
Du har varit medvetslös länge. Vet du varför de jagade dig?
- Var är jag? - Du är i säkerhet.
Jag heter Selene.
För en gångs skull var ryktena alltså sanna.
Hela huset har surrat av rykten och prat om ditt nya husdjur.
- Du gör honom till en av oss, va? - Självklart inte.
Varför tog du då med honom hit?
Han räddade livet på mig.
- Vad ville du? - Kraven vill tala med dig.
Nu.
Det här är helt oacceptabelt!
Du trotsar mina order och tillbringar natten med en människa.
- Och nu är människan i mitt hus. - Det är fortfarande Viktors hus.
Jag vill inte bråka. Du måste förstå att lykanerna vill ha Michael.
- Är det "Michael" nu? - Hör på.
Varför är du så fixerad vid den teorin?
Lucian är inte alls intresserad av människor, inte av Michael heller.
Vänta nu...
- Du är kär i honom, va? - Det är en löjlig teori.
Är det?
Gå ut!
Jag hoppas verkligen att du aldrig blir sur på mig. Vänta.
Prova den här.
Skjut några skott.
Tryck ut magasinet.
Du har kopierat varulvspatronen. Silvernitrat.
Dödlig dos.
- De här gräver de inte ut. - Rakt ut i blodet, inget att få ut.
Säg mig, Kahn, tror du att Lucian dog som de säger?
- Har Kraven berättat krigshistorier? - Just det.
Det är bara hans gamla historia.
Inget bevisar att han dödade Lucian.
Visst vill Kraven göra karriär, men Viktor trodde på honom.
- Vart vill du komma? - Ingenstans.
Strid med dödsbringare och jakt på människor hade jag inte tänkt mig.
- Du skulle ligga lågt. - Lugna ner dig, Kraven!
Människan angår inte dig.
Och jag har legat lågt ett bra tag.
Håll in dina män, Lucian. För tillfället.
Tvinga mig inte att ångra vår överenskommelse.
Koncentrera dig på din del.
Kom ihåg att jag har blött för dig en gång redan.
Utan mig hade du inte haft nånting. Du hade inte varit nånting.
LUCIANS FALL
Av alla tappra själar som gick in i Lucians borg överlevde en vampyr:
Kraven, som inte bara belönades för att ha stuckit borgen i brand-
- utan också för att han återvände med bevis för varulvsherrens död.
Den brännmärkta huden skuren från Lucians arm.
Jag har letat efter dig överallt. Han har blivit biten.
Din människa har märkts av en lykan.
- Fick Kraven dig att säga det? - Nej, jag såg själv skadan.
Pakten då? Du vet att det är förbjudet!
Och ända sen han bet mig...
...har jag haft hallucinationer och sett märkliga syner.
Det känns som om min skalle skulle gå av på mitten.
Så en vuxen man bet dig?
Jösses! Är du säker på att det inte var en hund?
- Jag sa att det var en man. En man. - Jag fattar.
- Han jagade mig. Och kvinnan... - Vilken kvinna?
Har du inte lyssnat? Hon tog mig som gisslan!
Snälla du...
Jag hjälper dig reda ut det. Vänta.
Släpp, Michael.
Lugna ner dig, okej? Jag är strax tillbaka. Jag lovar.
Snälla, förlåt, men jag är i desperat behov av din hjälp.
Vad jag vet har aldrig en som jag försökt sig på ett väckande.
Bara de äldste äger kraften för att sortera minnen och tankar-
- i en samlad bild av deras välde.
Jag hoppas att Viktor hör min bön.
Snälla, förlåt, men jag är i desperat behov av din hjälp.
Förlåt att jag väcker dig i förtid-
- men vi kan vara i stor fara.
Särskilt du, min herre, i ditt försvagade tillstånd.
Jag tror nämligen att Lucian lever och mår bra. Här.
Nu. I den här staden.
Han tänker slå till mot oss under väckandeceremonin.
Än värre är...
...att om jag har rätt...
...betyder det att Kraven förenats med honom.
- Vad är så brådskande? - Titta.
Selene!
Jag vill tala med Selene!
Är det Michael? Är det Michael?
Vad händer?
Vad händer med mig?
Jag kommer ut.
Om du går är du aldrig mer välkommen hit.
Nu när Viktor är vaken ser vi vad han har att säga om det.
Hoppa in.
Jag varnade henne, men hon lyssnade inte.
- Jag borde ha sagt det tidigare. - Vad då?
Hennes människa - Michael... Han är inte alls människa.
Han är lykan.
Va?!
Vad bråkar ni om?
- Kom aldrig hit. De dödar dig. - Varför? Vilka är ni?
Gå ut.
Du har hamnat mitt i ett krig som har rasat i drygt tusen år.
En blodfejd mellan vampyrer och lykaner.
Varulvar.
Du hade tur. De flesta människor dör fort när de bits av odödliga.
- De virus vi för över är dödliga. - Om du biter mig, blir jag vampyr då?
Du dör. Ingen har nånsin överlevt bett av båda arterna.
Jag borde döda dig.
- Varför hjälper du mig då? - Glöm det. Jag dödar såna som du.
Jag undrar bara varför Lucian vill ha dig.
Vet du varför jag väcktes?
Nej, herre. Men jag får snart veta det.
- När du hittar henne? - Ja, herre.
Du måste låta henne komma till mig.
Vi har mycket att diskutera, Selene och jag.
Hon har visat mig många oroande saker.
Saker som jag tar itu med snart.
Detta hus har blivit svagt, dekadent.
Jag kanske skulle ha låtit nån annan sköta mina angelägenheter.
Men...
...hennes minnen...
...är kaotiska.
- Jag får inget grepp om tiden. - Låt mig få kalla på hjälp.
- Du behöver vila. - Jag har vilat vad jag ska.
Det du ska göra är att kalla på Marcus.
Men han sover fortfarande, herre.
Amelia och rådet kommer i morgon kväll för att väcka Marcus.
Inte dig, herre.
Du väcktes ett helt århundrade för tidigt.
Jag ser saker, hallucinationer.
Det är inte hallucinationer, utan minnen.
Du blev biten. Hans minnen gick över till dig.
Detta är en av våra förhörslokaler. Här borde du vara i säkerhet.
- Ziodex Industries. - Vi äger företaget.
Först syntetisk plasma, nu det här.
- Det blir vår nya kassako. - Det är klonat blod.
- Vad har ni de där till? - Lykaner tål inte silver.
Om vi inte får ut våra kulor fort nog så dör de under förhöret.
- Vad gör ni med dem efteråt? - Vi sätter tillbaka kulorna igen.
- Hur går det? - Vi är klara.
- Varför hatar du dem så mycket? - Jag sa ju att vi krigar mot varann.
Så du lyder bara order?
Varför kan du inte bara svara?
Okej.
Det var nåt ute i stallet.
Nåt som slet våra hästar i stycken.
Jag kunde inte ha räddat min mor.
Eller min syster.
Deras skrik väckte mig.
Min far dog när han försökte försvara oss.
Jag stod i min dörr-
- beredd att springa till mina systerdöttrars rum...
Tvillingflickor.
Knappt sex år gamla.
Slaktade som djur.
I nästa stund låg jag i hans famn. Kriget hade nått vårt hem.
Han hade jagat lykanerna länge. Han körde iväg dem och räddade mig.
- Vem? - Viktor.
Den äldste och starkaste av oss.
Den natten gjorde han mig till vampyr.
Han gav mig styrka att hämnas min familj.
Och jag har aldrig ångrat det.
- Vem började kriget? - De.
Eller-det har vi alltid fått höra.
Att gräva i det förflutna är förbjudet.
- Jag måste tillbaka. - Jag då?
- Viktor vet vad vi ska göra. - Jag stannar här inte ensam.
- Jo, om du vill leva. - Jag vill följa med dig.
Vad gör du?
När fullmånen går upp i morgon förvandlas du.
Du dödar och äter. Det är oundvikligt.
Jag kan inte låta dig härja fritt. Jag beklagar.
En kula dödar dig inte, men silvret stoppar förvandlingen några timmar.
Om jag inte kommer tillbaka i tid gör dig själv en tjänst-använd den.
Herre? Hon är här.
Hur kunde du skämma ut mig så här?
- Alla vet att det skulle bli vi två. - Det kan inte bli vi två!
Du går till Viktor och säger exakt det jag sa till dig.
Hädanefter lyder du mig.
Är det oklart på nåt vis?
Kom närmare, mitt barn.
Ut.
Sätt fart.
Jag var hjälplös utan dig, ständigt jagad av Kraven och hans förälskelse.
Han är inte den första som drabbas.
Han åtrår det enda som han inte kan få.
Säg mig nu...
Varför tror du att Lucian lever?
- Jag gav dig alla bevis du behöver. - Lösryckta tankar och bilder.
Inget mer. Vilket är skälet till att en äldste utför väckandet.
- Du har inte färdigheterna som krävs. - Men jag såg Lucian, jag sköt honom.
Kedjan har aldrig nånsin brutits. Inte på 14 århundraden.
Inte sen vi äldste först började gå språngvis genom tiden.
En vaken, två sover. Sån är regeln.
Det är Marcus tur att härska.
Problem.
Jag hade inget val. Huset är i fara och Michael är...
Ja, just det... Lykanen.
Snälla du, ge mig chansen att hitta bevisen du begär.
Okej.
Jag låter Kraven samla bevisen.
Om det finns några.
Hur kan du lita mer på honom?
Han har inte låtit sig besudlas av ett djur.
Jag älskar dig.
Som en dotter. Men du ger mig inget val.
Vi har goda skäl till våra regler.
Och reglerna är enda orsaken till att vi har överlevt så här länge.
Du kommer inte att visas minsta nåd.
När Amelia kommer ska rådet samlas och avgöra ditt öde.
Du har brutit kedjan och pakten! Du måste dömas!
Du borde ha lyssnat på mig och inte lagt näsan i blöt.
Du har tur om jag får rådet att skona ditt liv.
Säg mig...
Vågade du skära huden från hans arm eller gjorde Lucian det åt dig?
Sanna mina ord.
Snart kommer du att se saker och ting som jag ser dem.
Ingen öppnar den här dörren. Förstått?
Min blivande drottning får inte rymma med lykanen igen.
Ändrade planer. Amelia hämtas av Soren och hans grupp.
- Det är vår uppgift. - Inte nu längre.
- Varför hjälper du mig? - Jag hjälper mig själv.
- Vad händer? - Det yttre larmet har utlösts.
Vi bommar igen huset.
Selene har stuckit iväg till Michael.
Jag vill ha lykanens huvud på ett fat.
Vi måste sticka.
Ner!
Ut, ut!
- Hoppa! - Skojar du?
- Hittade ni nåt? - Falskt larm.
Hundarna hade flugit på allt som närmat sig stängslet.
- Amelia borde ha kommit nu. - Ja.
Smyg ut härifrån och ta reda på vad som uppehåller henne.
Ska bli.
- Ska vi ge honom en dos? - Skit i honom. Vi är snart framme.
Han klarar det inte. Stanna!
Ta sprutan.
Stick honom!
Herre.
Jag ville tala med Selene. Inte dig.
Hon trotsade dina order.
Hon rymde härifrån.
Din oduglighet börjar bli ytterst påfrestande.
Det är inte mitt fel. Hon är besatt.
Hon tror att jag ligger bakom en löjlig sammansvärjning.
Och här är mitt bevis.
Säg nu exakt det du sa till mig.
I åratal...
...har vi försökt kombinera blodslinjerna.
Och i åratal har vi misslyckats. Det var meningslöst.
Redan på cellnivå ville våra arter döda varandra.
Men vi visste att lösningen var...
...att hitta den renaste linjen.
En ättling i rakt nedstigande led till Alexander Corvinus.
En ungersk krigsherre som fick makten i början av 400-talet.
Lagom för att se en farsot döda alla i hans hemby.
Bara han överlevde.
På nåt vis kunde hans kropp förändra sjukdomen-
- och forma den till hans bästa.
Han blev den första riktiga odödliga.
Och många år senare blev han far till minst två barn-
- som ärvde samma egenskaper.
Corvinusklanens söner.
En bets av en fladdermus, den andre av en varg-
- och en fick vandra ensam genom det dödliga livet som människa.
- Det är en löjlig legend. - Det är möjligt.
Men våra arter har en gemensam stamfader.
En ättling till Corvinus ligger där.
- Inte ens en meter från dig. - Ja...
Men han är redan vampyr. Vi behövde en ren källa.
Obesudlad. En exakt kopia av det ursprungliga viruset.
Corvinusviruset självt, som vi erfor-
- doldes i hans mänskliga ättlingars gener och skickades vidare-
- i sin vilande form genom generationerna-
- till Michael Corvin.
Hans blod möjliggör en perfekt förening av våra arter.
Det kan inte bli fråga om nån sån förening.
- Att tala om det är kätteri. - Vi får se.
- När Lucian har gett honom sprutan... - Lucian är död.
Enligt vem?
Jag kan försäkra dig, mitt barn. Kraven får betala med sitt liv.
Snart ligger hans hus i ruiner.
- Inte före dig. - Nej, vänta!
Ni och bara ni ska få veta sanningen.
Om Lucian kunde komma över blod från en som fötts ren...
...en mäktig äldste som Amelia...
...eller som du...
...och spruta in det med Michaels blod...
Avskyvärt.
Halv vampyr, halv lykan.
Men starkare än båda.
Jag måste tala med Kahn.
Herre!
Rådsmedlemmarna har mördats.
- Amelia då? - De hade tömt henne på blod.
Det har redan börjat.
Förlåt att jag tvivlade på dig.
Men var inte rädd, mitt barn. Du kommer att förlåtas...
...så fort du dödar Corvinus ättling.
Michael.
Du fick ett enzym som stoppar förvandlingen.
Det kan ta lite tid innan yrseln släpper.
Det räcker! Gå och se varför Raze inte kommer.
Jag ber verkligen om ursäkt. Han måste lära sig att uppföra sig.
Och jag har inte presenterat mig. Förlåt.
Jag heter Lucian.
Jag måste gå.
Jag måste tillbaka.
Det finns ingen återvändo.
Du har ingenstans att ta vägen.
Vampyrerna dödar dig när de ser dig för att du är det du är.
En av oss.
Du är en av oss.
- Vad gör du? - Jag gör slut på vår konflikt.
- Ditt krig angår inte mig. - Mitt krig?
Sonja!
De tvingade dig att se henne dö.
Sonja.
Det var startskottet för kriget.
Jag såg det hända som om jag var där.
Vi var slavar en gång.
Vampyrernas väktare i dagsljus.
Jag föddes som slav.
Ändå hatade jag dem inte.
Jag gifte mig rentav med en vampyr.
Det var förbjudet.
Vår förening.
Viktor fruktade att arterna skulle blandas.
Han fruktade det så mycket...
...att han dödade henne.
Sin egen dotter.
Lhjälbränd.
För att hon älskade mig.
Det här är hans krig.
Viktors.
Och han har ägnat 600 år åt att utrota min art.
Vad kommer de att göra med Selene?
Vi har besök.
- Jag trodde att vi var överens. - Tålamod.
Kraven, det är frågor som ska diskuteras i enrum.
Var snälla och följ våra gäster ner.
Rådet har förintats. Snart ärver du allt.
Båda de stora husen och ett strängt fredsavtal med lykanerna-
- som jag hoppas inte glöms bort när krigsbytet delas upp.
Hur får jag makten nu när Viktor har väckts?
Ingen kan besegra honom. Hans styrka växer i detta nu.
Det är det jag behöver Michael till.
Om Viktor var så lätt att bli kvitt hade du gjort det för länge sen.
Utgångsschakten! Fort!
Jävlar!
Skit!
- Det är Viktor. - Ja.
Om du hade gjort ditt jobb hade han legat i dvala.
Var fan är Raze?
Finns det andra utgångar?
Det har inte slagit dig att du kan få blöda för att lyckas med kuppen.
Du går ingenstans.
Silvernitrat. Det väntade du dig inte.
Fort, fort, fort!
Lucian?
Selene!
Du måste ut. Viktor är på väg. Han vill döda alla lykaner.
- De dödar dig som hjälper mig. - Jag vet.
Jag vet vad som utlöste kriget.
Det räcker! Du följer med mig!
- Jag vill se Viktor döda dig. - Det vill du säkert.
Men låt mig få berätta nåt om din älskade, förtegne far.
Det var han som dödade din familj. Inte lykanerna.
Han levde inte efter sina regler. Han avskydde smaken av boskap.
Så en och annan gång frossade han på människoblod.
Jag höll tyst om det, städade upp.
Men det var han-
- som kröp från rum till rum och dödade alla som stod dig nära.
Men när han hittade dig...
...stod han inte ut med tanken på att dricka ditt blod.
Du som påminde honom så mycket om hans älskade Sonja.
Den dotter som han dömde till döden.
- Lögner. - Tro vad du vill.
Men kom nu. Din plats är vid min sida.
Som du vill.
Bit honom!
Halv vampyr, halv lykan.
Men starkare än båda.
Vad fan gör du?
Du har måhända dödat mig, kusin.
Men jag får ändå som jag vill.
Var är han?
Var är Kraven?
Förlåt mig, mitt barn.
Det var inte lykanerna.
Det var du.
Gå ut!
Hur kunde du ta dig an mig efter att ha mördat min familj?
Ja...
Jag har tagit från dig.
Men jag har gett dig mycket mer.
Är det inte ett bra byte? Livet som jag gav dig, odödlighetens gåva?
Din dotters liv då?
Ditt eget kött och blod?
Jag älskade min dotter.
Men odjuret som växte i hennes sköte var ett svek mot mig och vårt hus.
Jag gjorde det för att skydda arten.
Som jag måste göra nu igen.
Nej...!
Dags att dö!
Jag kan inte sia om framtiden-
- men verkningarna av detta ska länge eka i de två husens salar.
Två vampyräldste har dödats.
En av mig.
Snart sätter Marcus sig på tronen-
- och vredens och vedergällningens tid rinner då ut i natten.
Gamla tvister bilägges.
Lojalitetsband knyts.
Och snart blir jag den jagade.